Немъртви?
Да, нещо средно между немрящите и хората.
Значи си като мен?
Това само доказва, че не си човек!
Ако смяташ да ми ставаш враг...
... ще те убия.
Немрящите са врагове на човеците.
Курусу, спри!
Ако не бяха те двамата, всички щяхме да сме мъртви.
Това не значи, че може да пътуват с нас!
Съгласен съм. Аз съм немрящ.
Ако остана тук, ще заразя и останалите.
Защо... - Не си немрящ.
Тялото ти може да е, но умът ти е човешки.
Как да... - Аяме.
Влакът отива в Конгокаку, нали?
Да, маршрутът му минава оттам.
Какво е Конгокаку? - Не знаеш ли?
Най-зорко пазената крепост на шогуна.
Господарке, ако пътуваме към Конгокаку...
Ще ме заведете ли там? Ако го направите,
обещавам да стоим в котелното. - Не се бях доизказал...
Във всеки случай няма да напусна влака.
Какво си - човек или немрящ?
Не съм ни едното. Аз съм немъртъв!
ЖЕЛЯЗНАТА КРЕПОСТ НА МЪРТВИТЕ
Продуцент ДЖОРДЖ УАДА
Ролите озвучават САЯКА СЕНБОНГИ
ТАСУКУ ХАТАНАКА
КАДЖИ ЮКИ
Художник КЬОДЖИ АСАНО
Участват още МАЯ УЧИДА
МАРИЯ ИСЕ ТОШИКИ МАСУДА
РЬОТА ОСАКА и др.
Музика ХИРОЮКИ САВАНО
Тонрежисьор МАСАФУМИ МИМА
Анимационно студио WIT STUDIO
Режисьор ТЕЦУРО АРАКИ
Трети епизод МОЛИТВА
Сузуки, не прави глупости!
Трябва да погледна отсам.
Чух, че возим немрящ! - Затвори тъпия прозорец!
По един за всеки! Довечера ще има още!
Сякаш ще ни стигне...
Заповядай. - Благодаря.
Това е за бебето.
Няма достатъчно храна и вода за всички пътници.
Какво ще правим? - Имаме ли избор?
Влакът е възможно най-безопасното място.
А ако не ни допуснат в Конгокаку?
Порциони!
Г-ца Аяме е племенница на местния старейшина.
Няма да ни върне.
Не! Ръцете ти са оцапани с грес!
Тялото си е мое! - Дала ти го е майка ти!
Раните ти са заздравели.
Все пак тялото ти е на немрящ.
Би трябвало да се движиш без проблеми.
Каза, че отиваш в Конгокаку.
Дадох обещание на брат си.
В момента съм на важна мисия.
Защо се интересуваш от града?
Там са най-добрите учени.
Може би ще успеят да направят нещо за състоянието ми.
Мислех, че искаш да слезеш.
Не вярвам напълно на историята ти за немъртвите,
но като остана тук през следващите дни,
ще стане ясно дали съм запазил разсъдъка си.
Значи е решено. - Какво?
Ще се возиш на Желязната крепост с мен
и ще ми служиш за щит.
За щит ли?
Когато се бия твърде дълго, заспивам.
Затова ми трябва жив щит.
Ухапването от немрящ вече не е проблем за теб.
Стига с тези глу...
Отиваш в Конгокаку, нали?
Изправи се. Започваме. - Какво започваме?
Тренировките ти, естествено.
Със сегашните си умения не ставаш за щит.
Чакай! - Движенията ти са тромави.
Стоиш много разкрачен! - Казах да спреш!
Как сте допуснали немрящи да се качат на влака?
Още не е твърде късно. Изхвърлете ги веднага!
Обещаха да не напускат котелното. - И вие им повярвахте?
Не ви ли е останало никакво чувство на признателност?
Този човек искаше да слезе, дори след като стана немрящ.
Не може да влизате тук!
Настояват да спрем Желязната крепост.
Спрете влака! Искаме да оплачем мъртвите.
Трябва да се помолим.
Молитвите няма да ги достигнат, ако се отдалечим още.
Не искате ли внуците ни да намерят покой?
Колко пъти трябва да ти го обясня?
Завъртане, подсичане, удар. Изобщо не схващаш.
Това че го знаеш, не значи, че можеш да го обясниш!
Вземи се в ръце.
Дори не съм махнала шала си, а те попилявам.
За какво служи той?
Вероятно за същото като яката ти.
Когато махна шала, мога да се бия на пълни обороти.
Но проклятието се разпространява и бързо се уморявам.
Странно е.
Немрящи? - Какво става?
Мумей! Какво те прихвана?
Недейте... - Видях те да взимаш два.
Немрящата!
Нали нямаше да излиза?!
Немрящите ни нападат!
Сигурна съм, че го усетих.
Върни се във вагона! Обеща да стоиш в котелното!
Не ми се бъркай!
Да не сте мръднали!
Немъртви или каквото сте. Ожадняхте за човешка кръв, а?
Стига! С нея се връщаме в котелното.
Ще се погрижа да не прави повече проблеми.
Наистина ли си вярваш?
Мумей.
Какво става тук? - Защо си излязла?
Даде ми дума.
Няма да разбереш. - Ей!
Знаех си, че трябваше да ги изхвърлим!
Да ги свалим от влака още сега.
Само се пробвайте. - Престани!
Лоши новини, капитане. Водният резервоар отново изпуска.
Няма да стигнем до следващата гара.
Спираме ли? - Ще заредим вода.
Провери дали налягането се покачва. Да, точно така.
Не се виждат немрящи наблизо.
Колко време ще отнеме ремонтът на резервоара?
Може би до утре сутрин.
До сутринта?
Ще поставим часовите на смени. - Добре.
В такъв случай да проведем погребалния ритуал.
Който поискаха старците? - Аз също искам да се помоля.
За духа на баща ми.
Разбирам.
Почивай в мир. Почивай в мир.
Какво? - Сериозно ли говориш?
И се преструват на хора? - Ще си платят за това.
Хайде, ела ми помогни. Молитвите няма да ги върнат.
Аз ще го заместя.
Ти си непоправим.
И ти ли загуби някого? - Инструкторът ми.
Много близки ли бяхте?
Повдига ми се от теб.
Такъв съм си аз.
Няма ли да се молиш?
Загубих семейството си преди години.
Виж ти... Аз също.
Обичайната история.
Немрящите ги убиха.
Какво е това на дясната ти ръка? Боли ме от него, когато удряш.
Най-обикновен речен камък.
Намерих два такива заедно със сестра ми.
Казах й да ги вземе,
но тя предложи да задържим по един като талисман.
Не мислех, че ще ми остане за спомен.
Случи се преди 5 години.
Немрящите проникнаха в гарата ни.
Възрастните избягаха.
Ние изостанахме.
И тогава я хванаха.
Има хиляди подобни истории.
Обаче познай какво направи глупавият й брат.
Избяга.
Уж да извика помощ...
Аз просто избягах.
Очаквах някой друг да я спаси.
Когато се върнах,
я намерих на земята и гледах как се променя.
Страхливият й брат плачеше и се оправдаваше.
Повтаряше "съжалявам" отново и отново.
Знаех, че е твърде късно. Сестра ми си беше отишла.
Дори да бях умрял тогава,
трябваше да опитам да я спася.
Колкото и да се мразя сега,
сестра ми няма да се върне.
Наистина, позната история.
Слабите умират, силните оцеляват.
Това е всичко.
Правим ли го? - Оставете на мен.
Какви ги вършите?
Те не са ни врагове.
Спасиха ни.
Немрящите са ни врагове! - Трябва да нападнем първи!
Не ни спирайте, господарке!
Не мога да повярвам...
Господарке?
Аз... - Приятелите ти са доста нервни.
Те... - Няма проблем.
Щом искат война, ще я получат.
Не сте толкова смели сега, а?
Мумей, не ги провокирай!
Те са провокаторите.
Видяхте ли? Немъртвите също са ни врагове!
Не отстъпвайте! - Да защитим семействата си!
Чисто сърце!
Спрете незабавно!
Слезте долу, опасно е!
Моля ви, господарке!
Няма да мога.
Прости ми.
Мама...
няма да може да те роди.
Шино? - Немъртвата!
Какво търсиш тук?
Тези тук също са нервни. Не съм дошла да се бия.
Ще ми направиш ли услуга?
Каква?
Какво става?
Гладен ли си? Лошо ли ти е?
Засмя се!
Разсмях го!
Икома, каза на баща ми,
че насочва оръжие към грешния враг.
Тогава...
Врагове ли са ни немъртвите? Или са ни съюзници?
Господарке, недейте!
Желязната крепост е моя. На мен се пада отговорността
да преценя дали сте приятели или врагове!
Защо не използваш дясната си ръка?
Защо не ме хванеш и ухапеш?
Не мога! - Защо не?
Защото се заклех!
Че повече няма да бягам.
Че няма да позволя да умират други,
за да спася собствения си живот!
Немрящите са нашият враг!
Живея с едничката цел
да ги унищожа до един!
Сега доволни ли сте?
Онези, които още смятат този мъж са свой враг,
нека се качат тук.
Ще им позволя да се уверят сами.
Дължа ти извинение, че те тествах така.
Не се тревожете. - Защо не спря меча ми?
Можеше да сграбчиш ръката ми.
Още не владея силата си напълно.
Отскоро съм такъв.
Боях се да не ви нараня.
Нямаше нужда.
Грижи се повече за себе си.
Добре.
Икома? Какво ти е?
Наистина! Престани!
Ама че смях!
Смехът ми отвори апетита.
Имаме малко бульон. Ще ти донеса купа.
Благодаря, но няма нужда.
Просто ми дай кръв.
Кръв ли?
Сещаш се - онова червеното, което тече, когато порежеш някого.
Но ти си... - Немъртва.
Все пак съм полу-немряща.
Сигурно е от загубата на кръв. Почакай.
Шегуваш ли се? Да не искаш да станем немрящи?
Отдръпни се, Каджика! И тя е чудовище като тях!
Не съм виновна, че съм гладна.
Немрящ!
Шино!
Чакай! Тя...
Тя носи дете.
Икома, какво значи това?
Превод и субтитри: Ragnos
Eastern Spirit ® 2016 www.easternspirit.org